הגיע הזמן.
כן, הוא נכנס פנימה כרגע. זה בסדר. בלי קצוות לא סגורים.
אני מצפה לאותו דבר מצדך. אה-הא. אוקיי. שלוש ברכות, אב-כל.
אה. אוקיי. נדבר בקרוב. ביי-ביי.
שיטבלו אותי פעמיים בצואת כלבים.
תראו, הבן זונה הכי גדול וקשוח בכל הגיהינום,
כאן במשרד שלי.
שבי, סידני. את מלאכית המוות.
תירגעי, קחי כריך, שתי כוס חלב.
מאיפה זה? - "מרדפי חצות".
מרדף. זה "מרדף חצות".
תשכחי מזה. הרגע חלף. קחי את המעיל של האדון ותני למבוגרים לדבר.
טירוף, אה?
אני רוצה להיפגש איתך, ואתה רוצה להיפגש איתי.
קיסמט. נראה לי שככה קוראים לזה. זה נכון? נשמע נכון.
בכל אופן, מה שחשוב זה שאנחנו כאן, שני גברים, אומרים מה שאנחנו חושבים.
יש רק פרט אחד. משהו קטן. לא סיפור רציני, באמת אבל צריך לטפל בו.
אתה מתנגד?
יופי. זה בקשר לטיול הקטן שלך... למעלה.
"הבריחה מהכלא"? תראה, אני מבין אותך. אם אני הייתי בכלא,
ושני מלאכים היו באים ואומרים לי שאני יכול לצאת מפה,
לא היית רואה אותי כאן. בלי שום ספק.
לנשום אוויר? לאכול "סלים ג'ים"? זאת עסקה טובה.
אבל עסקה שטובה בשבילך היא לא תמיד עסקה שטובה בשבילי.
ונשמות שבורחות מהממלכה שלי, למעשה זה...
רע. בשבילי.
ומה שרע בשבילי, זה פשוט...
רע.
ידעת שאלוהים איננו?
וכפי שאתה יכול לתאר לך, יש לי תוכניות. תוכניות גדולות.
אבל ללא המוניטין שלי,
התוכניות האלו יגמרו כמו גארי, אינדיאנה.
אז בקיצור...
אני צריך שתשלם על זה.
תראה, כמובן שאני מעריץ. אני לא אוהב את זה יותר ממך,
ואם זה היה תלוי בי... טוב, למעשה, זה כן תלוי בי.
רק תדע... שזה לא החלק שאני הכי אוהב.
אוי, על מי אני עובד?
זה לגמרי כן.
איך אני יכולה לבטל את הכישוף?
תגידי לי. - אני לא אעזור לך.
ואת לא תצאי מכאן.
תפתחו את הדלת! תפתחו את הדלת הארורה!
את מתה, אישה! אנחנו נכנסים!
שיט! - תיזהרי על הבהונות שלך.
כלבה משוגעת! - נכון שאני באמת כזאת?
ברוכים הבאים...
מזייני עזים שאין להם אימא!
- בזמנו -
נכון שזה בידור?!
וברוכים הבאים לקטקומבות, אחים שלי. הלילה, להנאתכם,
שתי מפלצות חסרות רחמים נלחמות, כאילו הנשמות שלהם עצמן מוטלות על הכף.
ואם הן יתקדמו לסיבוב הגאולה,
ויילחמו עם ג'ודי, אולי זה יהיה נכון!
תהמרו בתבונה, בכסף שגנבתם בעמל רב! - כן!
שהאדם הטוב יותר ינצח, וירחם האל על נשמותינו!
בואו נילחם!
למה אתה כאן שוב?
אני לא מהמר הפעם. אני נשבע. באתי לכאן רק, אתה יודע, לספוג את האווירה.
כדאי שתספוג גם קצת שכל, או שתהיה לך פגישה עם מאדאם לאנז'ל.
שמעת אותי? אם לא תשלם את החובות שלך?
כן. כן.
מה? כמה עוד אתה רוצה שאני אסחט מהם?
עד... הטיפה... האחרונה.
היי, בעדינות הפעם, ג'ודי. - אני עדין בכל פעם.
ג'ודי, ג'ודי, ג'ודי!
קדימה, ג'ודי! - קדימה!
זה תורו של ג'ודי, אז...
נצטרך עוד שניים. - כבר?
אה-הא. - עונה ממש עמוסה. טוב, בוא נראה מה יש לנו.
אוקיי, בחורים, מי רוצה הזדמנות להשיג את הנשמה שלו בחזרה?
אני.
תבחר אותי.
בבקשה. אני מוכן. - אני מצטער, האל, אבל רק הגעת הנה.
אז... תכננת משהו כיפי לסוף השבוע?
אה...
אולי ללכת לראות את "גלדיאטור" שוב. - "גלדיאטור".
תיזהר שמיס מארי לא תגלה את מי אתה הולך לראות באמת.
בחורה יפה כזאת לא ממש תסתדר כאן למטה.
אתה מבין אותי?
אתה שומע אותי, ילד?
ג'ודי, ג'ודי, ג'ודי!
טוב, בחורים.
אין עסקים כמו עסקי השעשועים.
ג'ודי, ג'ודי, ג'ודי!
לא שוב! לעזאזל, ג'ודי! אני לא יכול לתקן את המתים.
אני חייב ללכת לאן שהרוח מובילה אותי.
חוץ מזה,
יש לנו את הילד הזה שתופס את כל הטמבלים עם הפרצוף היפה והקול הזה שלו.
נכון, ילד?
לא נראה לך שיש עוד המון מאיפה שהוא בא?
כן. כן, המון. - כן.
בוא.
"זנחת את כל האהבה שלקחת,
ישן על תער ולא נותר לאן ליפול.
גופך כואב, כל עצם מתפרקת,
נראה ששום דבר לא מעביר את זה, זה רק נמשך עוד ועוד.
אני מעביר את המחט בחור הקטן, אתה מנצח את הקעקוע של השטן."
אלוהים. אתה בסדר?
אתה... אתה בסדר?
רבותיי, האלוף החדש שלכם!
ההופעה הבאה היא בעוד שעה. תגידו לחברים שלכם.
איזה יופי. איזה יופי!
כן, אנחנו נספר להם!
נראה לי שהחבר שלך כאן יהיה ממש טוב בשבילנו.
הוא לא חבר שלי.
אם תרצו שהוא ימשיך להילחם, תצטרכו לתת לו קצת דם.
איזה מין דם? יש לי דם תנינים, דם חזירים, סנאים...
לא מזיז לי.
הוא ערפד. רק תאכיל אותו. אנחנו צריכים בירה בשביל המכורים.
אם נצליח לשכר אותם, נשיג את הכסף שלהם. - והם יגיעו אל מיס מארי מהר יותר.
אמרתי לך שאתה הולך לשנוא אותי.
צדקת.
אהבתי את הציפורניים שלך.
כמה שתדברי פחות, יהיה יותר טוב. - אם את לוקחת אותי לאנג'לוויל,
כדאי לך לנסוע בכיוון ההפוך.
אני לא זוכרת ששאלתי אותך. - אני רק אומרת.
לא תוכלי להגיע לשם בכביש הזה.
התכוונתי למה שאמרתי.
אפילו אם יכולתי, לעולם לא אעזור לג'סי להיחלץ מהכישוף הזה.
אני די בטוחה שכשנגיע לשם, את תעשי מה שאני אגיד לך לעשות.
מה יש לך נגד ג'סי, בכל מקרה?
למה את שונאת אותו כל כך?
ג'סי לאנז'ל הוא הבן האדם הכי נורא שאהבתי אי פעם.
אני לא יכול לתת לאף שודד ים של מארדי גרא לקרוא לאחותי גנבת,
אז אני מוכן לזנק, והוא מבריג את הרגל שלו החוצה!
חשבתי שזה היה חלק מהתחפושת, אבל היה לו גדם אמיתי!
בבקשה, אל תגיד לי שנתת לו מכות איתה. - ממש לא. חיכיתי עד שהוא הסתובב,
ואז חטפתי לו אותה.
הוא קפץ אחריי על רגל אחת כל הדרך עד לרחוב קנאל.
אוקיי, אנחנו הולכים להתעסק קצת,
אז למה שלא תעשה משהו מועיל לשם שינוי, ותשיג לי כמה לקוחות?
- ניבוי עתידות -
בהצלחה.
היי, אתה! אתה רוצה שיקראו לך בכף היד? - עוף ממני.
מה?
אתה עדיין מתגעגע למה-שמה מטקסס?
טוליפ?
לא, לא.
כדאי מאוד.
תתפשט.
מה אם קני ישיג לקוח? - אין שום לקוחות.
וסבתא לקחה את כולם.
אני תכף חוזרת.
אני יודעת שהעסקים לא ממש טובים כרגע,
אבל יום אחד... - תיזהר שמיס מארי לא תגלה
את מי אתה הולך לראות באמת.
אני אנצח את המכשפה הזקנה הזאת במשחק שלה.
בחורה יפה כזאת לא ממש תסתדר כאן למטה.
אני. - תבחר אותי.
בכל אופן...
מה?
שיניתי את דעתי. - מה?
תראי, את יפה, סבינה.
היה כיף להתמזמז איתך.
אבל אני ממשפחת לאנז'ל. היורש של אנג'לוויל.
בסופו של דבר, את רק ממשפחת בויד.
ואני לא הולך להרוס את זה בשביל כמה נשיקות רטובות מזבל כמוך.
את מבינה?
הבנת את זה?
יופי.
- הבן האדם הכי נורא שהיא אהבה אי פעם -
זה הבן אדם הכי נורא שאהבת אי פעם?
תעשי לי טובה. - לא שמעת את שאר הסיפור שלי.
כן? אז לי יש סיפור בשבילך.
אני אנהג, את תסתמי את הפה שלך. הסוף.
מה דעתך? - שלי יותר טוב.
אני אומר לך, ילד, אני הולך להשמיד את החבר שלך הלילה.
אתה כל הזמן קורא לו חבר שלי. - אם הוא לא חבר שלך, מה הוא?
ערפד אירי חרא, בוגד ומכור לסמים,
שהתכונה הטובה היחידה שלו זה שכואב לו.
אתה יכול לקצוץ אותו לחתיכות קטנות, להאכיל אותו בכמה טיפות דם,
ותוכל לעשות את זה שוב למחרת בלילה. ובלילה שאחריו, ובלילה שאחריו.
הכסף ימשיך לזרום פנימה.
אה.
- זין על הקומוניזם -
בדיוק כמו פעם. נכון, ילד?
- לא בקבוקים, לא פחיות רק חביות -
אתה בטוח שהם מוכרים חביות בירה? - מצחיק.
אתה רוצה פרוזן יוגורט?
גלידה מהמכונה.
אני אקח את אלה.
ואני רוצה לשלוח משהו. - אין נשק, רובים, סמים, או נוזלים מסוכנים?
אין נשק. - הכל שם. אל תמלא יותר מדי פתיתי קלקר.
צלצל בפעמון כשתהיה מוכן.
אני לא בטוח אם הגפיים שלך צומחים מחדש, או מתחברים בחזרה, או מה,
אבל הנחתי שעדיף להיזהר מאשר להצטער.
אתה שכחת את כף היד שלי. - מצטער, הייתי צריך אותה.
אז ככה נפטר ממני בסוף? אה? בדואר המזוין?
אני לא נפטר ממך, קאס. אני מציל אותך.
זאת הייתה הדרך היחידה להוציא אותך משם. - הדרך היחידה?!
אני יכול לחשוב על עשרים דרכים שונות שלא כוללות לכרות גפיים!
כמו הסחת דעת, או משהו כזה, או... או "פסגת הפחד".
היית יכול לקשור אותי מתחת לטנדר, או, כמובן, יש את הדרך של חליפת העור.
הדרך של חליפת העור? - אתה פושט למישהו את העור, עוטף אותי בו,
ומסווה אותי בתור האדם הזה. אתה מבין? - זה ממש טיפשי. זה לא יצליח אף פעם.
ברור שכן. - בחיים לא.
תגיד את זה ללוק סקייווקר. הוא פתח את היצור ההוא, הטונטון,
והוא לקח אותו משם אפילו בלי שריטה! - הוא לא לקח אותו לשום מקום.
בזכות הטונטון הוא לא קפא. - "מציל אותי". תעשה לי טובה, בסדר?
אם לא אני, ג'ודי וטי.סי היו תולים אותך להישרף.
אה, נכון, ג'סי קאסטר, כולם, גיבור מזוין, מסתובב בקטקומבות,
כמו עובד קרקס מטורלל מאיזה סוג! - אין לי זמן לחרא הזה.
אתה מנוול רשע, זה מה שאתה, ואני רואה את זה עכשיו. זה ברור כשמש.
וגם טוליפ תראה את זה. היא תפקח את העיניים שלה...
תשתוק בקשר אליה! - אתה רק מנוול רשע!
אני שונא את הפרצוף שלך. איי! ישר בזין.
על לא דבר, שמוק.
- שביר -
- רחוב סנט אן 3927, ניו אורלינס, לואיזיאנה, 70119 -
את מה-זה הלכת לאיבוד.
אז ילד קטן היה רע אלייך, אה?
שבר את לב הילדה הקטנה שלך.
עשרים שנים לאחר מכן, את עדיין רוצה שהוא ימות.
כן.
ואני זאת שאבודה?
לא נתת לי לסיים.
ג'סי לא רק שבר את הלב שלי.
הוא שבר אותו פעמיים.
הקצב המטורף של אנג'לוויל!
מי יעז להתמודד איתו עכשיו?
אתה? או אתה, או אתה?
אני אלחם. אני אלחם בך, לאנז'ל.
נראה לך שאתה יותר טוב מאיתנו? שאתה יכול לקרוא לאחותי זבל?
לא, אתה צודק.
לא הייתי צריך להגיד את זה.
להשוות מישהו ממשפחת בויד לזבל זה עלבון.
לזבל!
למה שלא פשוט תלך מפה ו...
כמה ימניות. תכניס לו!
בבקשה, ג'סי. תפסיק.
ג'סי, תפסיק.
תפסיק, ג'סי.
ג'סי, בבקשה.
ג'סי...
נכון שזה בידור?!
זה פשוט שקר. - לא, זה נכון.
המקום הזה מוציא את הצד הכי גרוע שלו.
צאי החוצה.
"הוא מכדרר עד לפינה הצדדית..." - תעביר את הכדור, גבר!
מה לכל ה...?
אמרתי בלי נוזלים.
הוא נעלם! הוא נעלם! הערפד, הוא נעלם.
הוא לעס את הדרך שלו לחופש. - תמצא אותו!
לאן אתה הולך?
ברוכים הבאים...
מזייני עזים שאין להם אימא.
יש לי שלוש הודעות.
ראשית, לבעלים של טויוטה קורולה כחולה,
אני לא יודע למה יש לך אזעקה, אבל היא פועלת.
השנייה...
היא שאלוהים עזב את גן עדן.
אני לא יודע לאן הוא הלך. עדיין לא, בכל אופן.
אבל שמעתי מחבר שלי תיאוריה בקשר ל "למה".
הוא בוחן אותנו.
אין לי מושג מה המבחן הזה יכול להיות,
אבל אם הנושא הוא "האם בני אדם יכולים להיות משהו שונה
מחבורה של חארות חמדנים ואלימים"...
אנחנו בצרה רצינית.
אבל אם אני אגלה שאלוהים פשוט עזב,
הרים את הידיים שלו בתיעוב...
והחליט שהוא מפסיק...
אז אני הולך ממש להתרגז.
ואז אני מסתכל סביב עליכם, צועקים וצורחים ומתמסטלים מכל הסבל,
הסבל שעתיד לבוא, סבל שאתם שילמתם עליו, לא פלא שאלוהים התייאש מאיתנו!
מה היה הדבר השלישי?
הדבר השלישי?
הדבר השלישי זה שכדאי שתמצאו דרך אחרת להמר על הנשמות שלכם.
לא יהיה קרב. הקטקומבות סגורות! צאו מפה!
למה? - לא!
בולשיט!
"דני נערי, החלילים לך קוראים."
זה הערפד! - "מאחו לאחו, ובמורד ההר."
אני אהיה הראשון איתו.
אל תקום.
אל תקום, קאס. אני רציני.
אה?
אמרתי לך לא לקום!
מי צריך את אלוהים? הקטקומבות פתוחות שוב!
עכשיו ראית את זה.
זה הולך לקרות כאן לילה אחר לילה. אני ממשפחת לאנז'ל.
ואם זה לא מוצא חן בעיניכם, אתם יכולים ללכת. שניכם!
את מבינה את זה?
הבנת את זה?
יופי.
מה לקח לך כל כך הרבה זמן? - לא הצלחתי לראות. המצח החליק כל הזמן.
אה! חליפת עור. עדיין הדרך הכי טובה לחלץ חבר.
זה לא רק באשמתו, את יודעת.
הוא רק תוצר של הסביבה שלו. אני מניח שכולנו כאלה, באופן מסוים.
אה-הא.
אז... ניו יורק. איידהו הארורה.
זה הצד החיובי. נוכל לנסוע לאן שנרצה. את יודעת, יש לנו קצת חופש עכשיו.
אנחנו יכולים פשוט לנסוע ולנסוע, ולא להפסיק לעולם. אם זה מה שנרצה.
או שאנחנו יכולים פשוט לעצור כאן.
למה?
אתה לא יכול להישאר פה, קאס.
זה מסוכן. - ואת יכולה?
את יכולה להישאר כאן, במקום הזה, איתו...
אחרי כל מה שהוא עשה?
אני לא עוזב בלעדייך, טוליפ. - אתה חייב.
אני לא אעשה את זה.
אני אוהב אותך.
אבל אני לא אוהבת אותך.
כן.
אני יכול לומר רק דבר אחרון אחד?
היינו צריכים לנסוע לבימיני.
התחנה הבאה, ניו אורלינס.
מה לעזאזל את עושה? אמרתי לך להסתלק מכאן! - אתה בן זונה מרושע, ג'סי קאסטר.
אבל אתה לא כזה מרושע. - על מה את מדברת?
אל תשקר לי!
מה שעשית שם למטה לקאסידי...
זה היה כאילו אכזרי. אכזרי מזויף כזה. - את לא יודעת מה את אומרת.
כדי להגן עליו מהחור הזה.
כמו שהגנת על מאדאם בויד כשזרקת אותה.
איך את יודעת על סבינה? - לא חשוב.
מה שחשוב זה שאני לא צריכה הגנה.
מה שאני צריכה זה שהחבר המזוין שלי יגיד לי את האמת.
נמאס לי לפקפק בך, ג'סי.
וממש נמאס לי שאתה לא סומך עליי בשיט.
עכשיו, אתה רוצה שהכל יהיה בסדר בינינו שוב?
זה מה שאתה רוצה?
כן?
מה קרה לקני? - "אני אלחם. אני אלחם בך, לאנז'ל.
קני...
קני, בבקשה, תפסיק!
קני!
קני, בבקשה! תפסיק!
קני!
קני, תפסיק! תפסיק!
קני?
נכון שזה בידור?!
וואו, המקום הזה הוא על הפנים.
רק חכי.
אני אחכה.
תהיה בטוח.
אז... הכל בינינו בסדר שוב?
יש רק דרך אחת לגלות.
שיט! האקסית שלך. - אה?
שום דבר. תחזור לישון.
אני מצטערת. היה לי משהו לעשות.
איפה הם? - מי?
האנשים שלך יודעים שלקחתי אותך, והם בטח יכולים לנחש לאן.
אז למה הם לא יורים על המקום הזה?
התקשרתי אליהם. אמרתי להם לא לבוא.
אז את כן יכולה לבטל אותה.
לא. אבל את יכולה.
אה, כן, מטה הקסמים שלי, מסיום הלימודים ב "הוגוורטס"...
לגמרי שכחתי שיש לי אותו. - אם את רוצה להיפטר מכישוף כזה,
את צריכה רק להיפטר ממי שהטיל אותו.
כן?
ומה אז? - זה הכל. הכישוף יבוטל.
אה-אה. לא, אז יקרה משהו שיחזור אליי, קטע כזה של "אכלת אותה, פראייר",
והראש של ג'סי ייפול מהמקום או משהו כזה. - לג'סי לא יקרה שום דבר.
אני מבטיחה.
כל הלילה לא הפסקת להגיד לי עד כמה את שונאת אותו.
למה שאני אסמוך עלייך? - כי עד כמה שאני שונאת את ג'סי...
יש בן אדם אחד בעולם הזה שאני שונאת אפילו יותר.
זה פשוט. את רוצה שג'סי ייצא מכאן?
תהרגי את סבתא שלו.
זה מספיק.
כמו שפורסם. איזה בן זונה!
הוא לא צרח אפילו פעם אחת, נכון?
טוב, עכשיו כשסיימנו עם החלק הרשמי...
בוא נדבר. קודם אתה.
מטיף.
האיש הזה. איזו דבקות במטרה. את יכולה ללמוד משהו, סידני.
מטיף.
ברגיל, זה אזור די אסור לטיסה מבחינתי,
אבל אלה לא זמנים רגילים.
אני צריך שתחזור למעלה,
ותחזיר אליי מישהו כאן למטה.
למעשה...
שני מישהואים.
שני המישהואים האלה,
מסיבות מסוימות שאני לא אכנס אליהן כרגע,
מאימים על תוכניות ההתפשטות הגדולות והיפות שלי.
אז חשבתי עליך.
כלי הנשק שלי. - לא, לא, לא.
אני לא יכול לתת לך לירות בשוטרים ובמלונות הפעם.
אני צריך אותם בחזרה בחיים.
ואם תוכל לעשות את זה,
אתה תקבל את האקדחים שלך בחזרה.
ואז תוכל להרוג כמה מטיפים שתרצה.